Nord og Sør, del 1
MONT ROYAL-PLANTASJEN 1848
-Er min far kommet tilbake? -Han er inne.
-Du forstår fremdeles ikke... -Jeg vil heller bevare vennskapet.
-Priam er min fars eiendom. -Nei! Det forstår jeg ikke.
-Jeg må dra i morgen tidlig. -Jeg skal følge deg til toget.
Dette stanser toget ditt.
-Er det det? -Nei, det er et godstog.
Passasjertoget kommer om 20 minutter.
Priam! Stans!
-Nei, Orry! -Dette angår ikke deg.
Skjønner du ikke hva de ville gjøre med ham hjemme?
La ham gå, da.
-Han tilhører min far. -Gjør det for min skyld da.
-Du utnytter vårt vennsk... -Akkurat!
Ja vel, Priam.
Løp, før jeg ombestemmer meg!
Et liv for et liv, George. Du reddet meg.
Jeg skal være din forlover hvis du vil, men vi lever et annet liv her.
Legg deg aldri opp i hva jeg gjør, og be meg ikke gå imot mine egne.
LEHIGH STATION TRE UKER SENERE
Jeg, Constance, tar deg, George, til min ektemann...
-Jeg skal stå ved hans side. -Jeg skal stå ved hans side.
I nød og lyst, rikdom og fattigdom, sykdom og helse.
-Til døden skiller oss ad. -Til døden skiller oss ad.
Tenk at jeg skulle bli nødt til å overvære en katolsk seremoni.
-Hysj, Isabel! -Godt at det er en privat seremoni.
-Skjønt ingen hadde vel møtt opp. -Vær stille, Isabel.
Kan jeg få ringen?
I kraft av min fullmakt fra kirken og staten Pennsylvania-
-erklærer jeg dere for rette ektefolk å være.
Du kan kysse bruden.
-Vær så god. -Takk, Billy.
-Tar dette aldri slutt? -Ikke hver dag din bror gifter seg.
-Ønsker at jeg var et annet sted. -Hvor ville du vært da?
Tror du jeg kommer inn på West Point?
-Vil du bli soldat? -George og du fikk slåss i Mexico.
Det var harde bud der. Du misunner meg ikke benet, vel?
-Jeg vil bare bli soldat. -Da blir du kanskje det en dag.
Kjære Constance... Hvis min William hadde levd-
-hadde han vært stolt over å få ønske deg velkommen.
-Alle har vært så vennlige. -Vi er allerede så glade i deg!
Jeg har en viktig ting å si til deg og din bror.
-Du og Isabel må også høre det. -Det høres mystisk ut.
Nei, det er noe jeg har tenkt å gjøre ganske lenge.
-Miss Hazard. -Mr. Main.
-Constance var en vakker brud. -Ja.
-Beundrer du skjønnhet? -Det gjør jeg faktisk.
Det kvinnelige intellektet, da? Beundrer du det også?
Menn fra sørstatene bryr seg jo ikke om hva kvinner tenker.
Jeg kan ikke svare for alle menn i sørstatene-
-men selv beundrer jeg både kvinnen og hennes tankegang.
Da vil du kanskje høre hva jeg tenker på.
Det er en stor glede for meg å ha alle barna mine samlet.
Og siden George har kommet hjem og giftet seg-
-er det på tide med en forandring ved ledelsen på jernverket.
En forandring?
George og Stanley bør dele likt på ansvaret for verket.
Jeg trodde at jeg som eldste sønn skulle lede jernverket.
Du beholder det økonomiske ansvaret, resten deles med George.
George har gjort seg fortjent til det, det er rettferdig mot begge.
-Ja visst, mor. -Jeg er så glad for din skyld.
Nå går vi tilbake til gjestene.
-Hva har du gjort siden sist? -Jeg har kjempet mot slaveriet.
Jeg skal holde min første tale om en uke i Philadelphia.
-Du skal oppholde deg der da? -Det stemmer.
Siden du beundrer en kvinne med ideer, vil du kanskje høre på en.
Møtet er offentlig, så du er velkommen.
Tro det eller ei, men siden din bror og jeg ble venner-
-har jeg fattet interesse for nordstatenes standpunkt.
Jeg hører gjerne på talen din.
Orry. Jeg, det vil si vi, ville gjerne spørre deg om noe-
-eller rettere sagt invitere deg og din familie hit neste sommer.
-Vår innsjø er vakker om sommeren. -Jeg takker ja på familiens vegne.
Da bør vi vel bygge slaveboliger på baksiden.
-Jeg beklager. -Det er best å ignorere Virgilia.
Tiden er inne for at forloveren skal skåle for brudeparet.
Det skal være meg en fornøyelse.
ABOLISJONISTENES HUS EN UKE SENERE
Representant Greene. Og en av lederne for bevegelsen: Mr. Smith.
Jeg heter George Hazard. Min kone Constance, og vår venn Orry Main.
Hazard fra Hazards Jern? Da er du i slekt med Miss Virgilia?
-Min søster. Kjenner du henne? -Det er for hennes skyld vi er her.
-Du er vel meget stolt av henne. -Stolt? Ja visst...
-Hun har gjort undre for vår sak. -Hun er både energisk og vakker.
Om hun kan gi uttrykk for det hun så sterkt føler-
-er slaveriets dager over fra og med i kveld.
Velkommen og god aften.
Jeg har æren av å presentere en mann hvis personlige lidelser-
-symboliserer det onde slaveriet-
-som alle hederlige folk avskyr.
En mann, fri i dag gjennom Guds nåde-
-som har vært torturert av de monstre som holdt ham som slave:
Mr. Frederick Douglass.
Takk, kjære venner. Jeg er meget glad for å få lov til å være her.
Jeg er veldig glad for å la min stemme bli hørt blant dem-
-som jeg har kjempet sammen med for å befri mine brødre.
Slaveriet må avskaffes, og det kan bare skje-
-ved at rettferdighetens prinsipper blir tvunget frem.
Dere har et fromt ønske om å nedstemme det.
Det er ikke noe våpen mot ondskap!
Slaveriets røtter sitter dypt i nasjonens hjerte-
-og bare Guds sannhet og kjærlighet kan rense opp landet!
Jeg ber dere om å ta slavehandelen i betraktning-
-den amerikanske slavehandelen som støttes av politikk og religion.
Menn og kvinner føres frem som svin på markedet.
De jages i flokker langs veiene-
-av menn bevæpnet med pistoler, pisker og kniver.
Se på den 13-årige jenta som gråter-
-når hun tenker på sin mor som hun er blitt revet bort fra.
Gå på slaveauksjonen og se hvordan folk granskes som hester-
-og hvordan kvinnene eksponeres for slavehandlernes blikk.
Og glem aldri hulkene som høres fra denne gruppen-
-når de blir solgt og adskilt for alltid.
Hvor under Guds sol-
-kan dere se et mer umenneskelig syn?
Og nå har jeg fornøyelsen av å presentere et nytt medlem.
Uten frykt har hun valgt Guds vei: Miss Virgilia Hazard.
Det finnes en side av slaveriet som er så moralsk fordervet-
-at det byr oss imot å ta det opp.
Det er med stigende indignasjon-
-jeg, en kristen kvinne med et likesinnet publikum-
-tvinges til å tale om synder som er så usle og degenererende.
Sørstatenes system er avhengig av gratis arbeidskraft.
Og hvor kommer de nye slavene fra?
Når de gamle og syke er plaget og pisket i hjel?
De kommer fra selve slaveriet.
En sørstatsplantasjes virkelige avling er en menneskelig avling!
Sørstatenes plantasjer er ikke noe annet enn svarte avlsgårder!
Hun skjemmer ut alle kvinnene i abolisjonsbevegelsen!
Det er bordeller som eies av et degenerert aristokrati!
Menn som tvinger seg på-
-forsvarsløse kvinner og barn!
Gud i sin himmel gråter over disse gale satyrer-
-og alle rettskafne mennesker roper nei!
Nei! Nei!
-Hun snakker ikke for oss alle. -Ikke for deg, men alle de andre.
-Du kan ikke gå midt under talen. -Jeg må rekke et tog.
Jeg skal til South Carolina og avle noen svartinger!
Miss Hazard. Unnskyld meg.
-Du var fantastisk. -Takk, Mr. Greene.
-Jeg sa bare meningen min. -Du sa ting som trengs å bli sagt.
-Din presentasjon rørte meg. -Jeg føler meg beæret.
Vi føler oss beæret. Skal vi spise et sent måltid sammen?
Vi kan diskutere min reaksjon. Jeg har bestilt et lett måltid.
Jeg er takknemlig for din sympati, men så vidt jeg vet er du gift.
Det skulle ikke være noe hinder for frihetens sak.
Det er det heller ikke. Men frihet bør alltid følges av ansvar-
-som unionens far så velformulert har sagt. En annen gang, kanskje.
Når du også er fri.
-Svarer du ikke når jeg roper? -Unnskyld, jeg tok en høneblund.
Men når slavekjerringene roper, da hører du.
-Du og ditt barmhjertighetsarbeid. -Jeg prøver bare å hjelpe dem.
Du har skapt deg et rykte.
Madeline, gravide niggeres engel.
-Justin, jeg ber deg... -Fanken!
-Du skal ikke leke slavejordmor! -Du vil heller miste barna deres.
Bekymrer du deg for dem? Jeg bekymrer meg også for barn.
Mine egne. De som du ikke har gitt meg.
Jeg vil ha en sønn.
Se på meg!
Inntil du har gitt meg en sønn, holder du deg unna svartingene!
Jeg skal holde øye med deg.
Ikke glem det.
Jeg har ofte ridd forbi og håpet på at du skulle være her.
-Jeg kunne ikke holde meg borte. -Hver dag har jeg tenkt på deg.
-Madeline, vi kan rømme. -Nei, det går ikke.
-Han får ikke stanse oss. -Han ville jage oss som slaver.
-Vi har ikke retten på vår side. -Jeg bryr meg bare om deg!
-Skill deg fra ham. -Hvis jeg så mye som nevner det...
I mitt hjerte... er jeg gift med deg...
Og det vil jeg alltid være.
Vekk fra bygningen! Hjelp de skadde!
Hjelp meg!
-Er alt bra med deg, Mr. Hazard? -Hent legen i byen!
-Ja, sir. Sikkert at du er uskadd? -Hvorfor eksploderte den?
-Av trykket, sir. -Jeg ga ordre om forsterkninger!
Ja, men Mr. Stanley kansellerte din ordre.
-Hvorfor kansellerte du min ordre? -Vi hadde ikke råd til det.
Har vi råd til de døde arbeiderne, da?
Deres familier er nå uten ektemenn og fedre.
-Jeg skal gi en ny ordre. -Det har du ikke fullmakt til.
Ditt navn er mer verdt enn mitt bare i banken!
Vi ordner snarest forsterkninger og betaler 5000 dollar-
-til de forulykkedes familier!
-Det er jo vanvittig... -Det er det eneste anstendige!
Du skriver under, ellers lar jeg arbeiderne komme og overtale deg!
Jeg kommer akkurat fra verket. Jeg er sjokkert.
Det nye systemet fungerer ikke. Ledelsen kan ikke være delt!
Jeg vet det. Jeg har lært mye om verket siden din far døde.
Jeg har blitt nødt til det av ansvar for virksomheten.
-Stoler du ikke på meg? -Jeg beklager hvis det ser sånn ut.
Siden du fikk den økonomiske kontrollen over verket-
-har du hindret George i å gjøre forbedringer.
Du nektet å gå over til steinkull, enda George beviste det var bedre!
Du har nektet å kjøpe nye maskiner og å reparere de gamle-
-og så skjedde denne grusomme eksplosjonen.
Det var ikke min feil!
Jeg må gi George den økonomiske kontrollen og se hvordan det går.
-Du kan ikke ta det ifra meg... -I alt annet deler dere makten.
Og nå vil jeg ikke høre ett ord mer om det!
-Hvorfor sto du ikke på ditt? -Hun hadde jo allerede bestemt seg!
-Du lar broren din tråkke på deg. -Mor sier vi er likestilte.
"Mor sier vi er likestilte."
Men George styrer økonomien, så han har den egentlige makten!
-Hva kan vi gjøre? -Ingenting.
Utenom å vente...
Til vi får revansje.
-Det kan ta flere år. -Fordi du ikke sto på ditt, ja!
Vi skal ta tilbake alt som din bror George har stjålet fra oss.
Han og hans irske tøs!
De skal få svi... Så det kjennes.
FEM ÅR SENERE
Kjære venner. Når vi overlater Tillet Main til Guds nåde-
-skal vi minnes disse ord: "I min fars hus er det mange rom.
Om det ikke var så, skulle jeg nå si eder-
-at jeg går bort for å forberede eders rom."
Og jeg vet at Herren har forberedt et spesielt rom til Tillet Main.
Hans familie må ikke sørge. Hans kjære døtre, Brett og Ashton-
-vil alltid huske ham og glede seg over at denne fine mannen-
-denne kjærlige far og ektemann nå er hos Herren i all evighet.
-Mor, du burde sove nå. -Jeg skal gjøre det.
Far hadde villet at du skulle ta vare på deg selv.
Jeg kan ikke fatte at han er borte!
Han var så glad i deg.
Dessverre visste han ikke alltid hvordan han skulle vise det.
Gud, som jeg vil savne ham!
-De bryr seg visst om deg. -De behandler meg som en fremmed.
Var det ikke for etternavnet mitt, hadde jeg sikkert ikke fått bo her.
Og jeg er en fremmed, men vi er jo av samme blod.
En slektning er en slektning selv om foreldrene hans var fattige.
-De har jo gitt deg et hjem her. -Clarissa behandler meg som et barn.
Orry er overlegen som en konge. Han tror vel han er det.
Han bryr seg ikke om meg.
Jeg står dem ikke nærmere enn deg. Jeg kunne like gjerne vært en slave.
Du liker kanskje ikke den følelsen.
Nei, det gjør jeg ikke.
-Du er den eneste som forstår meg. -Ja, jeg forstår deg.
Jeg har alltid vært slave. Men jeg har aldri likt å være det.
Det er beklagelig at det må være sånn.
Best du går tilbake nå. Det begynner å bli sent.
-Du er tidlig ute om morgenen. -Jeg har et ubehagelig ærend.
Jeg sier deg opp. Du får en måneds lønn og en hest.
-Hva er galt? -Både du og arbeidsmetodene dine.
Hva kommer det av? Jeg har alltid gjort mitt beste.
-Din far klaget aldri på meg. -Jeg følger min egen overbevisning.
-Jeg har jobbet som en nigger! -Det er ingen vits i å kjefte.
Det som ikke kan løses ved hardt arbeid, kan ikke prat løse.
Men en dag skal du få angre dette, det lover jeg deg.
Jeg tror ikke det. Adjø.
Kom tilbake!
-Her er det visst bare fylliker. -Og tre til kom akkurat inn.
Du tar nok imot pengene våre. Tre barbados.
Det pakket der slipper jeg visst aldri unna.
-Hva sa du, Salem? -Ikke legg Main-nesa opp i det.
-Fornærmer du familien min? -Familie? Kaller du dem det?
-Det kaller de ikke deg. -Jeg er ikke så glad i dem selv.
Men jeg har snakket med slavene om deg. Jeg forsvarte deg faktisk.
De sa du ikke var såpass verdt at du kunne sove hos grisene-
-men jeg sa at det var du.
Se opp, han er bevæpnet!
Forsvinn herfra! Opp med farta!
I morgen får dere besøk av politiet.
Tenk å bråke på kroa som en ussel dreng!
-Spiller det noen rolle? -Eier du ikke stolthet?
-Det var Jones som begynte. -Det kan så være...
Men en gentleman nedlater seg ikke til å slåss med et sånt krek.
-Du vanærer oss, Charles. -Du bryr deg ikke om meg!
Det gjør ingen av dere! Og jeg blåser i hva du sier!
Pust inn.
-Nå må det vel holde. -Hva vet du om det?
Du er bare en jentunge og flat som ei fjøl.
Dra!
-Må du alltid snakke sånn? -Det er jo sant!
Din hud er skjær som et barns, du har søte barnebukser-
-og du er sikkert søt som et barn når du er en søt gammel jomfru!
-Fetter Charles? -Han har vært ute hele natta igjen.
-Du liker ham, hva? -Jeg bare later som.
Det er jo synd på den foreldreløse stakkaren.
Men vet du hva han var frekk nok til å si til meg?
"Hold deg unna, kjære kusine. Jeg vet hvor jeg har deg."
-Forresten er han snart død. -Hva mener du?
Hvor tror du han har vært i natt? Jo, hos Sue Marie Smith!
-Hun er jo forlovet med Whitney. -Naturligvis, din dumming!
Whitney kommer til å drepe Charles! Han burde heller drepe Sue Marie.
Guttene sier at underbuksene hennes er hete som en kurv med kull.
Du forstår ikke hva de mener, men det gjør jeg.
-Hva vil du, Mr. Huntoon? -Jeg vil gjerne ha ditt samtykke.
Jeg ber om tillatelse til å være sammen med din datter.
-Min datter? -Nei, sir, jeg sa feil.
-Din søster Miss Ashton. -Vet du egentlig hva du gjør?
Jeg følger mitt hjertes røst. Jeg tilber jorden hun går på.
-Sa jeg noe upassende? -Man kan ha ulike meninger om det.
-Jeg er stram som et trommeskinn. -Når skal du og James forlove dere?
-Hvorfor tror du vi skal det? -Han ber om å få beile til deg.
Han har sine hensikter, men skal jeg kunne vite hva en fyr tenker?
Han er over 20 år! Dette føler jeg for ham...
Det er sant! Jeg orker ikke det pløsete fjeset, de små øynene-
-og de slafsete kyssene hans.
-Lar du ham kysse deg? -Bare for å erte ham opp litt.
-Men hvis du ikke liker ham? -Hva har det med saken å gjøre?
James kommer til å bli en betydningsfull mann-
-og ei jente kan aldri få for mange betydningsfulle friere.
-Kan du aldri være alvorlig? -Jeg er jo alvorlig!
Kanskje jeg gifter meg med slafsete James, hvis det er til min fordel.
Jeg tror jeg er kvalifisert, kanskje meget kvalifisert-
-til å anbefale meg som kandidat til din søsters vakre hånd.
-Det kan kanskje koste deg dyrt. -Du er nok skeptisk overfor meg.
-Nei da, James. -Jeg håper ikke det.
Jeg er South Carolinas yngste advokat-
-og tilhenger av John C. Calhoun.
Jeg tar sikte på en politisk løpe- bane for å fortsette hans arbeid.
Og det finnes dem som anser at mine mål ikke er uoppnåelige.
-Orry, jeg må snakke med deg. -Unnskyld oss.
-Jeg kan altså beile til henne? -Ja.
Og Gud hjelpe deg. Det trengs.
Takk, sir. Jeg finner veien ut selv.
Nå har Charles virkelig gjort det store.
-Si hva du vil. -Jeg representerer Whitney Smith.
Charles Main kurtiserte-
-i går kveld hans forlovede.
Herrene kom i ordveksling, og Mr. Main slo til Mr. Smith.
Mr. Smith krever oppreisning.
Og derfor er jeg her for å gjøre en avtale.
-Blir du Mr. Mains sekundant? -Nei.
Mr. Main er for ung til å duellere, og det er ulovlig.
Han har vakt anstøt på en voksen måte. Og du vet meget godt-
-at dueller stadig forekommer til tross for loven.
Vil du være så vennlig og la meg få treffe Mr. Main?
Gjerne, men jeg vet ikke hvor han er.
-Dette er for komisk. -Det syns ikke Mr. Whitney Smith.
-Da stiller jeg som sekundant. -Fullstendig diskresjon loves, sir.
-Bare slektninger til stede. -Slekten Smith er ganske stor.
Tolv personer på hver side. Valplassen blir Six Oaks-
-tirsdag morgen ved soloppgang.
Våpen, vanlige duellpistoler.
-Håper det hele passer deg. -Det gjør det aldeles ikke.
-Men jeg godtar det allikevel. -Adjø, sir.
-Satte du en stopper for vanviddet? -Hvor er den tosken?
Nå er du død.
-Jeg trenger bare litt øvelse. -Og litt peiling.
Du har tiden frem til tirsdag på deg til å redde livet ditt.
-Hva angår det deg? -Jeg vil ikke bli enda mer vanæret.
-Så jeg er din sekundant. -Jeg er ikke redd for den...
Det burde du være. Han har drept andre.
-Jeg takler ham. -Det gjør du ikke.
Dette er ikke noe slagsmål, men en duell mellom gentlemen-
-som utkjempes med strenge regler. Og du er en Main, Charles.
Derfor kan jeg ikke la deg dø og skjemme ut familienavnet.
Det er også den eneste grunnen til at jeg ikke vil bli skutt.
Jeg skal lære deg å skyte på de 72 timene vi har på oss.
Nei! Du sikter dårlig og rykker i avtrekkeren!
Redselen får deg til å skynde deg, og det kan bli din død.
Vær behersket!
Perfekt! Nå øver du på dette til det går av seg selv.
-Enda kan vi redde livet ditt. -Takk for at du sa "vi".
Bli ikke sentimental nå. Det er for tidlig ennå.
Du er redd, og det er til din fordel.
Den spradebassen er for dum til å være redd...ennå.
Han beholder jo frakken på!
Det er godt mulig at han ikke vil være oppmerksom nok.
Men det skal du være.
Ta god tid på deg, vær rolig og behersket...så feller du ham.
Du er en Main.
Du må stå oppreist, Whitney!
-Besvar hyllesten deres. -Men det er jo hans familie.
Han viste seg å være en feiging.
De beundrer deg for ditt mot og din generøsitet.
Du har oppført deg som det høver en gentleman. Jeg er stolt av deg.
-Skål for livet. -Takket være deg.
Jeg har deg å takke for det. All tiden du brukte på meg.
-Ellers hadde han nok drept meg. -Antagelig.
Men det du gjorde, det gjorde du.
Alltid før når jeg har havnet i bråk, har alle misbilliget det.
Hvorfor var dette annerledes?
Reglene.
Det finnes en hederskodeks som må følges-
-spesielt når det blir bråk.
Jeg vil bli en mann med ære, som deg.
Tror du jeg har noen mulighet til å komme inn på West Point?
Du klarer ikke opptaksprøven.
Du er intelligent nok, men du har ingen utdannelse.
Men hvis du mener det alvorlig, kan du få undervisning.
Jeg har aldri vært mer alvorlig i hele mitt liv.
-De er virkelig utsøkte. -Disse har jeg degget for.
-Det er mors yndlingsblomster. -For en vakker hage.
-Mor har jobbet som en slave. -Her har jeg klatrerosene.
Virgilia, du kan vel se etter om teen er klar.
-Prestens katt er en aktiv katt. -En artig katt.
Prestens katt er en aggressiv katt.
Du er vel ikke opprørt ennå over South Carolinas forsøk på opprør?
-Jo. Er ikke du det? -Jeg tror ikke de prøver igjen.
Og vi ville iallfall ikke bli to separate land.
Jo, det blir vi.
Det finnes folk her som har begynt å hate sørstatsfolk.
Naboene mine er heller ikke særlig glade i nordstatsfolk.
Men det er bare fanatikerne.
Håper du har rett. For hvis South Carolina går ut av unionen-
-følger mange andre stater etter.
Og da må vi alle velge side.
Charles er allerede en perfekt sørstatsgentleman.
Til høsten begynner han og Billy på West Point. Akkurat som vi gjorde.
Hva skjer når de går ut? Vi to kjempet iallfall på samme side.
Det virker neppe mulig.
-Ennå er det håp for nord og sør. -lallfall for de to.
Ashton, jeg syns han er så kjekk.
Billy? Han går an.
Men sammenlignet med Charles ser nesten alle bra ut.
-Hun er utrolig spennende. -Pass deg for henne.
Brett er den rette for deg. Ta en titt på henne, du.
-Billy, kom hit straks! -Jeg kommer!
Billy, jeg venter på deg.
Så det er sånn det er. Ikke bry deg om det.
Han får snart nok av henne. Kom, så går vi en tur.
Loven om rømte slaver bør avskaffes helt.
-Jeg vet så lite om det. -Da burde du skaffe opplysninger.
-For mennene sier ingenting. -Vi som hadde det så hyggelig.
Det er forslag om at-
-den føderale regjering skal ta seg av rømlinger.
-Er ikke det bra, da? -Det bare ser sånn ut.
Slaveeierne får nemlig rett til å fange rømte slaver i frie stater-
-selv om disse statene garanterer slavenes frihet.
-De prøver bare å bevare unionen. -De tjener sørstatsaristokratiet!
Nå får det være nok, Virgilia!
Hvis dere ikke liker sørstatsfolk, hvorfor har dere bedt oss hit da?
Oppfør deg, Ashton!
Jeg ba dere ikke hit. Men når dere er her, kan dere få høre sannheten.
Sannheten? Det som du sa i Philadelphia?
-Degenererte sørstatssatyrer? -Nekt for det om du tør.
Slaveeiere er horebukker!
-Beklager, men vi må dra nå. -Ikke gjør det.
Be våre venner om unnskyldning.
Dine venner! For meg er deres livsstil motbydelig og urettferdig.
De behøver ikke å dra. Jeg skal sitte på rommet mitt-
-så jeg slipper ansiktene deres og de fordømte sørstatsstemmene!
Ikke la Virgilia ødelegge vår første sommer sammen.
Bli her.
Mor?
Som du vil, vi blir.
Takk, George.
Jeg har tenkt på noe. Første gangen jeg var her-
-snakket vi om et bomullsspinneri.
Du ville se alle maskinene.
Det er fremdeles en god idé.
Nå eksporteres all bomull nordover eller til England.
Men tenk deg et spinneri i South Carolina.
At man kan spinne bomullen der den blir plukket.
Da skal vi være kompanjonger.
Jeg tenkte bare å be deg om råd.
Jeg har jo allerede sagt at vi bør lage maskinene.
Men nå kan jeg investere også.
Det hadde vært enda bedre enn jeg hadde tort å håpe på.
På én betingelse. Ingen slaver.
Som du vil.
Main & Hazard. Det låter da bra?
Nesten like bra som Hazard & Main.
Er det sikkert at George sa det? Et spinneri i South Carolina?
Jeg sa at det var idiotisk, men det er jo hans penger.
Og vår redning! Tenk at George er dum nok til å investere i sør.
-Hjelper det oss? -Tenk deg om, Stanley.
George investerer i en stat som ser på seg selv som et annet land.
Han vil tape alt. Da vil din mor forstå at hun gjorde en feil.
Og at du bør lede verket.
-Se, så modne de er. -De ser deilige ut.
Jeg har spart dem til deg. La meg få gi deg et.
Var det godt? Vil du ha mer?
Du får mer hvis du vil.
Hvorfor tar du ikke alt?
Nei, vi må ikke...
-Broren din... -Blås i ham!
Jeg vil, men jeg kan ikke.
Da går jeg!
Ikke vær sint på meg. Jeg er glad i deg.
Hvis du var det, var du ikke en sånn fordømt gentleman!
-Jeg klarer meg selv! -Jeg håper du ikke er sint på meg.
Jeg er sint på deg!
-Det har vært en herlig sommer. -Takk for at dere kom.
Besøk oss i Carolina så fort dere kan.
Hun er veldig sta, Mrs. Hazard.
Så du må svare ja.
-Jeg sier ja takk på alles vegne. -Mont Royal venter på dere.
-Main & Hazard? -Hazard & Main. Pass på deg selv.
Du også...til vi ses igjen.
Din snikende hurpe! Hvorfor følger du etter meg?
Er du sjalu på at hun kan gi meg det som du ikke kan?
-Du burde se hvordan det foregår. -Du er motbydelig!
Du kan ligge der og råtne!
Gud hjelpe meg, nå dreper jeg ham!
Ikke snakk sånn. Ikke tenk på det engang.
Du kan ikke gå tilbake til ham. La meg få sende deg bort.
-Jeg kommer etter siden. -Du vet hvor farlig han er.
Han ville finne meg...og drepe meg.
Han ville drepe oss begge to.
-Men hvis du blir... -Vi må fortsette sånn!
Han vet ingenting om oss, og han må aldri få vite noe!
Da er dette et sikkert sted. Justin kommer aldri hit igjen.
Og det forandrer ikke på noe mellom oss.
Du husker det rommet i salmakerens verksted?
-Du kan ta det hvis du vil ha det. -Du må vite hva jeg skal med det.
Du må ikke bli sint. Si nei, hvis du ikke liker det.
-Du skal åpne bordell. -Vær alvorlig nå.
Jeg vil at Belvedere skal hjelpe rømte negere.
-Vil du ta imot rømte slaver? -Ja.
Det er imot loven. Blir du tatt, havner du i fengsel.
Minst.
Jeg vet det. Jeg har tenkt på risikoen. Men George...
Kom, så skal jeg vise deg noe.
Abner ble så fælt behandlet at han rømte til slutt.
Han er blitt smuglet hit helt fra Raleigh.
-Du er trygg her. -Takk.
Jeg beundrer det du gjør.
Bare mor må få vite det. Virgilia er upålitelig og Billy...
-Er for ung. -Vi kan ikke si det til noen.
Da er vi ferdige. Men jeg støtter deg.
-Jeg visste det. -Du kjenner meg altfor godt.
Du tenker på Orry, ikke sant?
Vi er kompanjonger, og jeg hjelper folk som han ser på som forbrytere.
De er ikke forbrytere, og noen må hjelpe dem.
Orrys holdning vil det ta flere generasjoner å forandre.
Når vi kommer til Mont Royal får vi se det han tror på.
Det kan sjokkere noen i familien. Gudskjelov blir ikke Virgilia med.
Hun sa at hun ville bli med. Hun ba meg snakke med deg om det.
-Svaret er nei. -Du kan ikke nekte henne.
-Jo, etter det hun gjorde, så! -Det virker som om hun angrer.
-Forresten er vi alle bedt. -Ingen trodde at hun ville dra.
Det vet Virgilia! Orry ville aldri ha sagt det rett ut.
Tenk på dette, George...
Stanley og Isabel blir kanskje ikke med, hvis Virgilia gjør det.
Ville ikke det være synd?
-Kan jeg få bli med? -Jeg kan ikke skjønne hvorfor.
-Du hater alle sørstatsfolk! -Av uvitenhet, påstår du.
Jeg kan ha tatt feil, men jeg vil se det med mine egne øyne.
-Du er jo rene brannfakkelen. -Jeg skal være snill som en engel.
-Han er min beste venn. -Jeg skal ikke fornærme ham.
Æresord.
Jeg kan gjerne sverge på Bibelen.
-Ditt æresord må jeg godta. -Fint!
Et øyeblikk.
Bibelen ligger der inne.
Nord og Sør, del 1
MONT ROYAL-PLANTASJEN 1854
Der har vi Ashtons tilkommende.
Slapp av, Billy. Ashton har mange friere, hun har ikke sagt ja ennå.
-Flink jente, Virgilia. -Jeg holder ord. Det burde du vite.
Galen De Vere til tjeneste. Får jeg denne dansen med Dem?
Med glede.
-Bare sjarm så langt. -Det er det som uroer meg.
Et øyeblikk.
Mine herrer, for et tungsinn. Er det ingen glede å finne?
Passer dere på å ta del i våre dekadente fornøyelser i sør?
-Vi danser og drikker i nord også. -Og sjarmerer damer, selvsagt.
-Leve de grunnleggende frihetene. -Alle amerikanere er enige i det.
-Noen forsvarer dem mer enn andre. -Huntoons synspunkter er faste.
Og litt pedantiske etter nordstatenes synspunkt.
Eller snarere logiske. For eksempel når det gjelder eiendomsretten.
Det er vel allment respektert.
De selvstendige statene skal selv bestemme over sine slaver-
-og ikke noen maktsyk og klåfingret føderal regjering.
Det er feil! Slavene er mennesker, ikke privat eiendom.
Du burde lese konstitusjonen. Jeg siterer fra tiende avsnitt:
"Eiendom som ikke blir delegert av De forente staters regjering-
-innehas av statene selv." Du bør lese mer, min venn.
-Så stille du er, Madeline. -Er jeg det?
-Unnskyld oppførselen min. -Nei, jeg mente sinnsstemningen din.
-Jeg vet om en mann som også lider. -Er det andre som meg?
Det verste med selvmedlidenhet er at man glemmer å tenke på andre.
Du behøver ikke å forstille deg for meg. Jeg er din venn, og hans også.
For et stilig par dere er! Skal du beile til henne?
-På en slags måte. Jeg har bedt... -Meg med på hesteveddeløp.
-Hingsten hans kommer til å vinne. -Så spennende! Jeg elsker hingster!
De er så ville og sterke!
Da ville du elske Cannonade. Han står i stallen deres.
Vis meg ham øyeblikkelig! Jeg vil ta på ham.
Det kan jeg vel... Miss Brett?
Nei takk. Dere to kan gå.
Kom, Forbes. Jeg vil se hingsten. Kanskje jeg rir på ham.
-I den kjolen? -Den kan jeg vel ta av meg.
Så mye politisk gnål!
Vær glad du kom deg unna med humør og ære i behold.
Jeg er i godlune på fester.
God aften, Ashton.
-Hvorfor er hun så kald mot meg? -Du vil visst bli brent?
Kan jeg ikke slå ut James Huntoon, er jeg henne ikke verdig.
Du har ikke lagt merke til en som passer deg bedre - Brett.
Hun er vakker og kan elske, noe som ikke Ashton kan.
Hun er unik, Billy. Jeg kjenner henne.
Vil du unnskylde meg?
-Skremte jeg frøkenen? -Nei da.
-Unnskyld. -Du behøver ikke å unnskylde deg.
Du heter..?
Grady. Mr. Huntoons kusk.
Virgilia Grady...Hazard. Jeg heter Virgilia Hazard.
Gleder meg, frøken.
-Elsker du meg, Forbes? -Ja, jeg tror det.
Du er så mandig, Forbes. Mer enn jeg kunne drømme om.
Selv om jeg gifter meg med James for vinnings skyld-
-kommer jeg til å ville ha deg.
Det var din feil!
-Jeg har hatt det så fint med deg. -Jeg med deg også.
Jeg begynner å ønske at jeg aldri måtte dra herfra.
Jeg liker deg meget godt, Brett.
Ditt kryp!
-Fordi jeg vet hvordan du er? -Du vil bare straffe meg!
-Jeg vet hva jeg så. -Jaså?
Han er mer mann enn du kan bli! Du hadde din sjanse, men lot være!
Du fortjener å få Brett!
Best vi rir hjem. Det ser ut til å bli uvær.
-Nei, Cuffey. Det er så spennende. -Mr. Orry blir sint på meg.
-Ingen fare. Vært hos ham lenge? -Jo, og hos hans far.
Trives du med å være slave?
-De er bare mennesker de også. -Jeg gjør det jeg blir bedt om.
Hvorfor det? Vi er alle likemenn. Menn, kvinner, svarte og hvite.
-Ingen er noe bedre enn noen annen. -Nå må vi ri hjem!
Vil du rømme nordover? Hvis du vil, kan jeg hjelpe deg.
Ikke snakk sånn. Jeg vil bare se til at du kommer hjem i god behold.
Da rir vi om kapp.
-Hva har skjedd? -Hjulet har gått i stykker.
Mr. Huntoon og herskapet tok hestene og red hjem.
-Hvor langt er det til Mont Royal? -Noen timers ritt.
Ri hjem og si til Mr. George at jeg blir her til regnet gir seg.
-Tenk om han blir sint på meg. -Du kan si jeg ikke ville bli våt.
Ri av gårde nå.
Jeg klarer meg bra.
-Hei, Grady. -Du husker meg.
Kom inn. Jeg vil snakke med deg.
-Hva vil du snakke med en slave om? -Du ser ikke ut som noen slave.
-Jeg vil bli din venn. -Ingen hvit dame i Carolina vil det.
I nord avskyr vi slaveriet.
Min organisasjon hjelper rømte slaver å begynne et nytt liv-
-som frie mennesker.
Fri. Det tenker jeg på hele tiden.
-Det er risikabelt. -Det er vel verdt en risiko.
Vil du hjelpe meg?
Ja.
Jeg gjør hva som helst for å vise at du kan stole på meg.
At jeg godtar deg som likemann.
Du vil ligge med meg, ikke sant?
-Fordi jeg er annerledes. -Ikke vær innbilsk.
Vet du hva de ville gjøre med meg, om jeg så bare tok på deg?
-Jeg lar dem aldri straffe deg. -Jeg tror ikke på "aldri".
Et stykke herfra står det en låve.
De henter deg ikke før i morgen.
Vil de ikke lure på hvorfor vi ikke ble her?
Nei, frøken.
-Døra hadde gått i stykker. -Cuffey så at den ikke var det.
Han sier ikke noe. Han kjenner meg.
Er du sikker på at du vil dette?
Ja.
Å ja!
Jeg gjør ikke dette bare for at du vil det.
Jeg vil det også!
-Hvor er Miss Virgilia? -Der inne. Hun har det bra, sir.
-Dere kunne vel ikke bli i vogna? -Jeg visste du ville finne oss her.
-Er alt bra med deg? -Gudskjelov at du er like hel!
Og sulten! Du tok deg god tid, George.
Grady er en bra nigger. Han kan man alltid stole på.
Jeg kan ikke få takket deg nok for ham.
Han fikk en nødssituasjon til å bli nærmest en fornøyelse.
Jeg har aldri forstått hva folk har imot en personlig tjener.
Og en slave er mer lojal enn en ansatt.
-Jeg er så glad i deg! -Jeg tror nesten på det.
Det er sant!
-Har du snakket med ham? -Dampskipet går i morgen kveld.
Han gjemmer meg ombord, men det koster mer enn jeg har.
Er dette nok?
-Det er mer enn nok. -Kan du lese dette?
Jeg har lært å lese. State Street 1221, Philadelphia.
Der er du i sikkerhet. De er kvekere.
Skynd deg. Jeg kommer snart.
Ta bort dette, Rachel. Det holder med jordbærene.
Føler du deg ikke bra, Ashton?
Siden familien Hazard kom hit, har jeg nesten mistet appetitten.
Hva mener du med det?
Jeg mente ikke noe galt.
Det har foregått så mye spennende at maten mister sin interesse.
Velkommen, James. Slå deg ned.
Dette er ingen høflighetsvisitt. En av slavene mine har rømt.
-Vi hørte at Grady var savnet. -Jeg tror ikke det er tilfeldig-
-at en slave som før var fornøyd, rømmer når folk nordfra er her!
-Hva er det du antyder? -Jeg sier det rett ut.
-Hjalp du min slave å rømme? -Det er min søster du snakker til!
Akkurat. Vær så snill og la henne få svare.
-Jeg tror vi trekker oss tilbake. -En god idé.
Nei. Jeg tror ikke Mr. Huntoon vil gå før han har fått et svar.
-Si at det ikke er sant. -Jeg ønsker slaven lykke til.
-Det er ikke noe svar! -Hvorfor mistenker du henne?
Hun var alene med Grady. Det hadde vært utenkelig for en dame herfra!
-Hun påsto at han passet på henne. -Sier du at min søster lyver?
Si det, James!
-Gjør du? -Ashton...
Virgilia var sammen med Grady i bomullslageret. Jeg så dem.
Sett deg.
Nå må du forklare deg.
Hva gjorde dere i bomullslageret? Viste du ham veien til friheten?
Hva mer viste du ham? Lå du med ham?
Det kan man vente seg av en abolisjonist-hore!
-Ut av mitt hus, James! -Ikke før han har fått et svar.
-Jeg hjalp Grady å rømme. -Det visste jeg, vel!
Du ser på ham som en nigger! Jeg ser på ham som en fri mann!
En dag vil dere forstå hva som er på gang her.
Hun har bestjålet meg. Og han slo meg!
Jeg krever oppreisning!
-Det blir ingen duell! -Jeg skal drepe den dustingen!
Kom, før han dreper deg.
-At søsteren din kunne gjøre det! -Det er ikke min feil.
-Stakkars George. -Jeg ber om unnskyldning.
Den største forbrytelsen er slave- tyveri, og din søster er skyldig.
Men Virgilia...
Om den tosken Huntoon forteller det til folk, er helvetet løs!
Best dere reiser til Charleston i dag.
Vi skal reise innen en time.
Ikke vær bekymret. Vi skal passe på Billy for deg.
Mr. Hazard, du har allerede utnyttet min brors gjestfrihet.
Ikke innbill deg at du kan utnytte min søster.
Jeg kan bare si at jeg beklager problemene vi har forårsaket.
Vi bør nok ikke besøke hverandre før naboene har glemt dette.
Jeg tviler på at de noen gang kommer til å forstå eller glemme.
Virgilias metoder var gale, men hun gjorde det hun mente var riktig.
-Adjø, Orry. -George, jeg...
-Onkel John! -Han har vært syk-
-men jeg har ikke fått sende bud etter deg før nå.
Legen sier at din far er døende!
Din far er døende!
-Jeg går opp nå. -Skal jeg bli med deg?
Nei, bli hos Onkel John.
Det er meg - Madeline.
-Du er så lik din mor. -Spar på kreftene nå.
Kjære Madeline. Jeg blir aldri frisk igjen.
Vi hadde det godt, din mor og jeg.
Jeg ønsket du skulle få et ekteskap som vårt.
Men nå vet jeg at jeg gjorde noe grusomt mot deg.
Du ønsket bare mitt beste.
Jeg underslo Orrys brev for at du skulle gifte deg med Justin.
Jeg vet det, og jeg har tilgitt deg for lenge siden.
Det er en ting jeg må fortelle deg om din mor.
Jeg lovte Laurette aldri å si det til deg.
Hennes hud var lys som din.
Men...
Laurettes mormor, din oldemor-
-var negresse...slave.
Hvis min mor ikke ville jeg skulle vite det, hvorfor sier du det da?
For å beskytte deg. Jeg vil ikke at det skal gå deg ille.
Hvis feil personer oppdager sannheten-
-og bruker den mot deg.
Hvem andre vet om det?
Kjære pappa!
Han er hos din mor nå. Det er ikke mer du kan gjøre.
Hvorfor sa du ikke noe om min mor?
Dine foreldre ville ha det sånn.
Jeg har vært urolig for hva som ville skje, om noen fikk vite det.
Men ingen vet noe.
Og nå er det bare oss to som vet det.
-Hvis Justin får vite det... -Da vet du hva han gjør.
En plantasjeeier som gifter seg med en nigger...
Han kommer til å drepe deg!
PHILADELPHIA ET ÅR SENERE
Grady, du vil gjøre vår sak en stor tjeneste. Intet er mer effektivt-
-når det gjelder å overtale folk enn en tidligere slaves vitnemål.
Det er risikabelt.
Tenk om noen slavejegere får snusen i det.
-Jeg forstår din bekymring... -Dere vil ikke vite sannheten.
-Bare en utvannet versjon av den. -Vi vil at slaveriet skal fordømmes.
Men vi vil ikke at det skal forekomme oppfordringer om opprør.
Det vil skremme både hvite og frie svarte, som ellers vil støtte oss.
Og vi ville gå glipp av mange donasjoner.
Min mann og jeg prostituerer oss ikke for noen sølvpengers skyld.
Jeg tror dere kan fremme vår sak, men jeg har ikke alles støtte.
Jeg fikk overtalt dem til denne innbydelsen, den vil ikke gjentas.
Enkelte anser deres handlinger som ekstreme.
Vi lever iallfall etter det vi tror på.
Se på deg, Mr. Still...
Du kler deg så elegant og omgås hvite dilettanter og politikere.
Da glemmer man lett hvordan ens egne har det.
Du er ikke mer fri enn meg.
-Har du lest denne? -Det har alle i bevegelsen.
Tror du at kun prat kan få bort det som beskrives i Onkel Toms hytte?
Alle grusomhetene?
Mrs. Stowes bok og våre taler retter oppmerksomheten mot det.
-Og sånn vil bevegelsen ha det. -Det stanser ikke slaveriet.
Det må bekjempes med vold.
Nei, vold bare forlenger lidelsene. Det øker presset...
-Dette er visst bortkastet tid. -Ja, det er det.
-Håper dere ikke får viljen deres. -Ut.
Kulden går gjennom marg og bein. Kan du legge inn litt mer ved?
Vi har ikke mer ved.
Når det slokner, får vi krype under teppene.
-Verre enn grisemat... -Ikke din skyld at du ikke har jobb.
-Det er mange som ikke har jobb nå. -Du kjøpte meg fri-
-og dette er det jeg har.
-Hvorfor giftet du deg med meg? -Jeg elsker deg.
Du er den eneste mannen jeg vil ha. Og vi deltar i samme kamp.
Vi fører krig, ikke mot hverandre, men mot alle andre.
Folk som Still ser ikke ut til å vite at det er krig.
De har kapitulert for lenge siden.
Men det finnes folk som har samme mål i vår kamp mot slaveriet.
Og når ditt folk er fritt, når sørstatene har fått sin straff-
-skal vi ta igjen med Still og hans like, de som gikk imot oss.
Er det noe galt?
-Posten kom i dag. -Ikke noe brev fra Billy?
Sånn som de driver kadettene får han liten tid til å skrive.
Jeg fikk brev fra Billy. Men dette kom også.
Det er adressert til familien. Det er ikke noe brev med den.
Det er poststemplet i Philadelphia.
Billys søster bor der med Grady.
ONKEL TOMS HYTTE
-Jeg skal brenne denne søpla. -Jeg har lest i den.
Hun skriver fæle ting om oss! Tenk om nordstatsfolk tror på det?
Hun har skrevet boka etter det som rømte slaver har sagt.
Hun har ikke engang vært her nede for å sjekke om det er sant!
George, Constance og Billy vet at vi ikke er sånn-
-ikke sant?
-Jo, de forstår. -Men du forsto ikke...
Da Virgilia hjalp Grady å rømme.
Kjør hjem, Brett.
De ser så unge ut.
Ikke så lenge siden vi marsjerte her. Nå er det Charles og Billy.
Som bestevenner, akkurat som vi var.
-Er han ikke kjekk? -Det er de alle sammen. Særlig han.
-Jeg mente Billy. -Jeg vet det!
Hva ser du i den guttungen når det er så mange mannfolk her?
-Billy er mannen i mitt liv. -Du må vel ta den du kan få.
Du er ikke like freidig som meg.
Kjæresten din liker nok det.
James Huntoon... Den tufsen!
Det eneste jeg liker ved ham er fremtiden hans innen politikken.
-Det er der makten er. -Men du elsker ham, vel?
Ikke vær tåpelig. Jeg vil aldri kunne holde meg til bare én mann.
Tenk så skuffet de andre vil bli.
Bataljon!
Til hærens beste!
Tre av!
Gratulerer, Billy. Vi er så stolte av deg.
-Gratulerer, Billy. -Dette er fenrik Myles Woodward.
Vi trodde vi skulle få ha deg hjemme en stund.
-Jeg skal til staben i Washington. -Er det trygt der?
Den tryggeste plassen han kan få.
-Ingeniørvåpenet er ubevæpnet. -Slåss får sånne som Charles gjøre.
-Dere får ikke tjenestegjøre sammen. -Meg sender de langt unna.
-Til Texas. -Kavaleriet?
I Texas finnes det jo bare hete, støv og indianere.
-Og hærens beste regiment. -Robert E. Lee er sjef for det.
-Han likte nok måten du red på. -Billy hjalp meg med teorien.
Lee har en klapperslange som husdyr. Det skal jeg også ha.
Nå skal George og jeg vise damene vårt gamle losji.
Du har alltid vært litt sprø. Det er vel derfor jeg liker deg.
-Ikke fordi jeg er Billys venn, da? -Du har havnet i dårlig selskap.
-Men jeg tilgir deg. -Det er jeg meget takknemlig for.
Jeg har sikkert lest alle brevene dine minst et dusin ganger.
Jeg skrev for ikke å savne deg altfor mye.
Billy Hazard, skal du ikke hilse på meg?
-Hei, Ashton. -Det var ikke mye til hilsing.
Hva feiler det deg? Billy er jo som en bror for meg.
-Du løper vel ikke fra meg igjen? -Så langt bort jeg kan.
Du kommer aldri langt nok unna, min kjære Billy.
Du danser vidunderlig. Jeg må øve meg til neste ball.
-Jeg elsker deg så høyt. -Og jeg elsker deg.
Men er det meg du egentlig vil ha, eller er det Ashton?
Det er deg!
Jeg kan ikke tenke meg hvordan det hadde vært å ikke elske deg.
Vil du gjøre med den ære å bli min hustru?
Ja!
Hva er dette for slags sted?
Du ville at vi skulle være alene.
Her er vi nok det.
-Den lukten... Nordstatsparfyme? -Svovel. Vi lager krutt her.
-Så spennende. -Ja, det blir det.
Dere yankeer tror dere er så spesielle-
-noe vi jenter fra sør ikke skal være vant til.
Når vi kjøper nye slaver, kler vi dem nakne-
-for å forsikre oss om at de er friske.
Jeg pleide å gjemme meg og se på, særlig på de mannlige slavene.
-Du liker det, hva? -Det kommer an på mannen.
Ingen har klaget hittil.
Hvis du er like god som du smaker, skal du få en suvenir.
Alle småjenter vil ha et minne fra West Point.
Jaså?
Men denne lille jenta vil ha mer.
-Akkurat som i gamle dager. -Men nå kan vi ikke bli tatt.
Jeg har savnet deg, gamle venn.
To år er lang tid. Ikke unnskyld deg med spinneriet.
-Det med Virgilia og Grady... -George, jeg sviktet deg da.
Virgilia gjorde noe galt, men det var ikke din feil.
-Jeg burde ha sagt det da. -Det viktigste er at du sa det nå.
Du sa vi ikke kunne diskutere våre meningsforskjeller-
-men det må vi gjøre, Orry.
-Et bryllup hadde hjulpet. -For hvem?
Billy ba meg snakke med deg.
Han vil ha ditt samtykke til å være sammen med Brett.
Det kan jeg ikke gi. Ikke nå iallfall.
Hvorfor ikke? Billy er både snill og intelligent.
Det er ingen jeg heller ville sett min søster gift med.
-De har min fulle velsignelse. -Hva har du imot ekteskap da?
Det snakkes om unionsoppløsning. Da Carolina mislyktes i 1852-
-trodde jeg det var over, men på grunn av abolisjonistene-
-tror folk i nord at sørstatene er fulle av slavemishandlere.
Vi vil ikke få noe valg.
Det har du sagt selv, og jeg er enig.
Vi ble kompanjonger, så det burde ikke hindre Brett og Billy.
Ei jente fra sør, gift med en nordstatsoffiser.
Hvordan ville livet deres bli?
Jeg har alltid håpet på forsoning.
Da jeg så paraden i dag, trodde jeg det var mulig.
I prinsippet er jeg for ekteskapet.
Men jeg trenger betenkningstid.
Skål for vårt vennskap, Orry.
-Hvordan føles det? -Bra.
-Men jeg kunne følt meg enda bedre. -Jeg er litt trett nå.
Men jeg har venner som sikkert gjerne vil underholde deg.
-Er de som deg? -Amatører, men lærenemme.
-Er de venner av Billy Hazard? -Jeg tror det.
Sjekk at de er det. Jeg vil bare ha hans venner.
Inkludert deg.
-Hun var ganske spesiell, hva? -Ryggen er full av kloremerker.
Hun har en fin knappesamling.
Ta det rolig, Woodward.
Pass flanken, ellers kan det bli ditt fall.
Det kommer an på hvem som smyger seg innpå meg, venn eller fiende.
-Du hadde flaks, kjære venn. -Vi går på brakka nå.
Har noen av dere sett min kusine Ashton? Jeg leter etter henne.
-Ikke siden paraden. -Hva med deg, Woodward?
Hun sa hun ville være alene en stund.
Er alt bra med henne?
-Hva har du gjort med henne? -Ikke noe hun selv ikke ville.
Det forandrer ikke det som er hendt eller det hun er!
Jeg advarer dere! Sier dere noe om dette, blir det synd på dere!
Allerede tilbake? Jeg trodde ikke du hadde flere knapper, Myles.
-Hva gjør du her? -Orry ba meg hente deg.
-Så dyktig av deg å finne meg. -Vennene dine hjalp meg.
Jeg skammer meg sånn. Jeg trodde de var gentlemen-
-men de utnyttet min uskyld! Jeg ba dem å ikke fortelle det.
Lov meg at du ikke vil hevne meg. Du må ikke bli drept for min skyld!
Kle på deg.
Du kjenner meg bedre enn noen andre.
Jeg vet at du vil ha meg.
Ikke skjem ut familien enda mer.
Jeg bryr meg ikke om familien. Men det gjør du.
Derfor bevarer du min... vår lille hemmelighet.
Kommer sannheten ut, blir familien skandalisert-
-og Brett og Billy kan ikke gifte seg.
-Den overlever tross dine feiltrinn! -Tar du sjansen?
Gi dem til Billy. Hans venner har gitt meg dem for min gavmildhet.
Synd han ikke har flere venner.
TRE MÅNEDER SENERE
Hvorfor er du så trist i dag?
Jeg har drømt om min far.
-Du savner ham nok veldig. -Ja, jeg gjør det.
Men jeg har mareritt om noe han fortalte før han døde.
-Det skremmer meg! -Fortell.
Det har jeg lenge ønsket å gjøre.
Min mor døde da jeg ble født. Jeg visste aldri noe om hennes familie.
Min far sa de var sinte på henne fordi hun giftet seg med ham.
Men det var ikke sant.
Sannheten er at hennes mormor, min oldemor-
-kom hit fra Afrika på et slaveskip.
Så for folk flest kunne min hud like gjerne vært svart som kull.
Se på meg.
Jeg er ikke folk flest.
Jeg er den som elsker deg.
På samme måte som din far må ha elsket din mor.
Var du redd for at jeg ikke skulle forstå?
Delvis.
Jeg elsker deg!
Men det virkelige marerittet er at Justin får rede på det.
Og prøver å drepe meg.
Det kan ikke fortsette sånn. Jeg skal ta deg vekk for alltid.
-Vi har snakket om det før. -Du har aldri sagt dette før!
-Justin ville drepe deg! -Du kan ikke forlate Mont Royal.
Det er ikke like viktig for meg som livet ditt er.
Forstår du ikke at du betyr mer for meg-
-enn noe annet i verden?
Jeg blir med deg!
Når?
Vi må forberede oss litt.
Om tre dager. Møt meg her, og ikke si noe, ikke engang til Maum Sally.
Det må jeg. Jeg drar ingen steder uten henne.
Som du vil. Men ikke si noe til noen andre.
Hvor skal vi dra?
Nordover.
Det er den eneste muligheten.
Jeg vet ingen andre som jeg kan stole på.
Jeg kan ikke betro meg til Orry, mor eller Brett.
-Du vil vel hjelpe meg? -Først må jeg vite hva det er.
For noen måneder siden skjenket jeg min kjærlighet til en ung mann.
Og nå har jeg havnet i ulykke pga. et eneste feiltrinn!
Jeg forstår.
Jeg er helt fra meg! Jeg skal gifte meg med James Huntoon til våren.
-Vet han at du er gravid? -Nei. Det er ikke hans barn.
Det var en gutt jeg knapt kjente. Jeg traff ham på West Point.
Og ble overveldet av mine følelser.
Jeg vet ikke engang hvor han er! Må jeg bli straffet så hardt?
Og få hele livet mitt ødelagt? Jeg som elsker James så høyt!
-Du vil altså ikke ha barnet? -Det er jo umulig!
Vi har aldri hatt noen sjanse til å bli nære venner-
-selv om jeg alltid har følt meg beslektet med deg.
Alle snakker så pent om deg, særlig min bror.
Det var derfor jeg våget meg hit. Kan du si meg hvem jeg kan gå til?
Jeg vet at det finnes slike som kan hjelpe en pike i nød.
Snille Madeline.
Jeg skal hjelpe deg.
Jeg liker ikke det du skal gjøre.
Men så mange liv bør ikke øde- legges for en eneste natts skyld.
Det bor en kvinne i sumpene som kan hjelpe deg med det.
-Men jeg må bli med deg. -Takk, Madeline!
Det må gjøres i morgen.
Men ingen må få vite om det, for begges skyld. Forstår du det?
Det må være noe du kan gi henne, hun har så store smerter.
-Det går over. La henne være. -Bli hos Ashton, Maum Sally.
Jeg gjør det bare for din skyld. Hun er gjennomsyret av ondskap.
Jeg vet det. Men det var ingen andre som kunne hjelpe henne.
Risiker ikke ditt eget skinn for folk som henne.
Hun vil hate deg fordi du kjenner til hennes mørke hemmelighet.
Det tror jeg ikke.
La henne aldri få vite at du selv har en hemmelighet.
-Du snakker tull. -Ta deg i vare.
Gi henne en real dram.
La meg være!
Hold munn, ellers sender jeg deg hjem så du kan føde lausungen din!
Drikk dette, Ashton. Det er snart over.
Nå blir herren glad. Han har vært så urolig for deg.
-Vet han noe? -Han vet ingenting.
Beklager at jeg er sen. Clinton sa at du var urolig.
-Var det morsomt i Charleston? -Ja.
-Hva har du kjøpt? -Jeg fant ikke noe jeg likte.
Håper lunsjen med vennene dine var hyggelig. Spiste dere på et hotell?
-Ja. -Hvilket hotell?
Imperial, så klart. Jeg sa jo det.
Akkurat derfor har jeg vært der mellom klokken elleve og halv fem.
Dine venner kom aldri til spisesalen, og ikke du heller.
-Hvem er mannen du har møtt? -Det gjør vondt.
Eller var det flere? Har du ligget med alle i distriktet?
Jeg har vært i Charleston.
-Jeg pisker sannheten ut av deg! -Ikke rør henne!
Hva sa du?
Det er galt å slå henne. Hun har ikke gjort noe.
-Det er meg du vil ta! -Stemmer.
Ut herfra, Maum Sally!
Jeg spør deg bare en gang til. Hvem var du sammen med?
-Jeg har ikke bedratt deg. -Hvor har du vært?
Jeg hadde bare et privat ærend.
-Jeg skal ha et svar! -Jeg har ikke bedratt deg!
Jeg kunne piske det ut av deg, men du skal liksom være en dame.
Og man pisker bare slaver, så jeg venter til du kommer med svaret.
Men du blir i dette rommet til du har sagt sannheten!
Om det blir i dager, uker eller måneder, kommer an på deg selv!
-Ikke steng meg inne! -Du kan gjerne råtne hva meg angår!
Frue, dette er for galt.
Ikke bekymre deg for meg, det får du bare svi for.
Maum Sally har ikke besøkt meg.
Mr. Justin lar henne ikke få lov.
Mr. Main og hans mor har spurt etter deg. Det har mange andre også.
Men herren sier at fruen ikke vil treffe noen.
Jeg forstår.
Kan du hente litt mer vann? Jeg trenger å vaske meg.
Mr. Justin har sagt at dette er alt fruen får.
Jeg kommer i morgen, frue.
Jeg skal slippe deg ut!
Jeg sa jeg skulle drepe deg! Du får ingen hjelp av niggeren!
Stakkars Maum Sally.